EN DAG: kan du også sykle Mistberget. Michael Cook peker ut høydepunktene i terrenget rundt den skogkledde toppen ved Minnesund for Mathias Marley. Foto: Kristoffer H. Kippernes
Lesetid: 5 minutter
For meg er det å være terrengsyklist følgende: Jeg klarer ikke å bevege meg ute i naturen uten å tenke på om det finnes potensial for terrengsykling der jeg er.
Jeg kjenner folk som er skikjørere som har det likens.
Hvor inngripende er denne sinnstilstanden?
Ganske inngripende. Det er på det nivået at jeg av og til sliter med å holde blikket på veien når jeg er ute og kjører bil fordi jeg ser noe som kan være bra stisykling. Det kan være en skog, en dal, en ås eller et fjell.
Mistberget rett nord for Gardermoen er en mellomting mellom de to siste der. Wikipedia sier riktignok at Mistberget er et fjell, men jeg kjenner minst et par skikjørere som ville fnyst av akkurat det, uavhengig av hva definisjonen av hva et fjell er, måtte være.
Jeg vet ikke hvor mange ganger jeg har kjørt forbi Mistberget. Sikkert 200, minst. Du har sikkert kjørt forbi der mange ganger selv, om ikke 200. Den skogkledde åsen reiser seg på vestsida av E6 nordover ved Minnesund, og det er den eneste åsen i ganske bra omkrets som har en stor mast på seg. Du kan ikke ta feil.
SVA: Michael Cook finner linja i lyngen på Parishøgda ved Mistberget
At det berget/fjellet heter Mistberget, lærte jeg først sensommeren 2019. Fram til det het det bare «du veit, den åsen ved Minnesund med mast på» for min del.
Uansett, jeg har alltid lurt på om det
Går an å sykle der
Om det er bra utsikt (det sier seg kanskje selv at en topp alltid har bra utsikt, men hvor bra, lissom?)
Michael Cook er kanskje syklisten som kjenner Mistberget best. Han har sykkelverkstedet sitt på Jessheim bare en kort kjøretur unna, og med kollega Magnus Slinger Sørli fortsetter gjerne arbeidsdagen på sykkelsetet på Mistberget. Sola steiker i solhellinga når vi tråkker opp grusveien.
– Vi begynner med Parishøgda først for å varme opp, sier Michael mellom inn- og utpust.
– Det er greit å varme opp der.
Jeg tenker ikke mye over det, uvitende om at jeg skal være glad for oppvarmingen litt senere.
Parishøgda er den litt neglisjerte lillebroren til Mistberget, og den strekker seg ut fra foten av fjellet, jeg mener åsen, som en båt med buken opp. Fra grusveien tar vi en av mange stier som går sørover.
Furuskogen omslutter flytstiene, bare et og annet hogstfelt er åpent. Det er ikke tilrettelagt, selv om man skulle tro det. Svingene er som malt nedover lyngen. Her kan hvem som helst ha det moro.
Nede ved bilene er det bare å snu, og ta fatt på den samme grusklatringen. Denne gangen følger vi grusveien mye lengre. Og der grusveien tar slutt, er det bare å ta beina fatt i den mest direkte forstand. Sykler du stien opp til Mistberget uten fotisett, har du enten
DU KAN IKKE TA FEIL: Fjellet/åsen/toppen med den høye masta kan du spotte fra flere kilometers avstand. Syklinga ned fra toppen er verdt turen.
Vi har ingen av delene, og dytter syklene foran oss mens sola steker like forbaska varmt i nakken. Stien kan i beste fall kategoriseres som grov, med store steiner og røtter i alle retninger.
Du skjønner heller ingenting av toppen. Kanskje det er dette som gjør at jeg tenker at Mistberget ikke er et fjell. For selv på toppen står trærne rakrygget. Det eneste som rager høyere, er et branntårn. Det mest sketchy branntårnet i verden. Trappetrinnene er omtrent like tjukke som eikene i hjulene mine.
Det er dog verdt det. Når jeg har trosset høydeskrekken, og står på toppen med høyere puls enn når jeg tråkket opp de bratte bakkene, ser jeg langt. Skikkelig langt. Michael forteller at det går fint å overnatte her oppe, jeg repliserer at det hadde vært fullstendig uaktuelt. På benkene under oss sitter minst like svette turgåere som har slitt seg til toppen, og tar en velfortjent pust i bakken.
Å slippe seg ned Mistberget på sykkel er en særegen følelse. Det føles litt, vil jeg tro, som å være en av de superheltene du ser på ski med GoPro, som slipper seg ut på en rygg, bare for å oppleve at all snøen løsner, og så bli dratt med nedover.
Når du først har begynt å slippe deg ned her, er det krevende å stoppe. Sykkelen jeg sykler på har 170 millimeter vandring, og det hadde ikke skadet å legge på en null til på det tallet.
Det er ikke mange steder innenfor en times kjøring fra Oslo du får sykla så mange bratte høydemeter i én smell, og det kjennes i håndleddene når jeg stopper der vi tok av fra grusveien opp.
DET SISTE LYS: Fra toppen av Mistberget blir du servert en cocktail av en utforkjøring. Barnålsskogsbunn, grove steinrøyser, hopp og doseringer. Michael Cook setter utfor i solnedgangen med Magnus Slinger Sørli på slep.
Michael venter høflig på at jeg skal få tilbake følelsen i både fingre, håndledd og nervesenteret for sanseinntrykk i hjernen, men vil videre før jeg er i vater.
– Det er her vi har jobba litt, bare heng på, sier Magnus.
Den nedre delen skiller seg bare delvis fra toppen. Det er fortsatt bratt, men Michael og Magnus har gjort en kanonjobb med å tilrettelegge. Doseringer, hopp og svinger om hverandre. Kveldssola som ennå treffer den øverste delen av Mistberget skinner ikke her nede, men det gjør ingenting, for svingene Michael og Magnus leder meg inn i er så morsomme at det gjør ingenting at jeg nesten ikke ser hvor jeg sykler.
Jeg fikk svar på det jeg lurte på. Mistberget er helt rått.
Så der har du det. Neste gang du kjører forbi Mistberget på E6 kan du jo stoppe.
Nå slipper du å lure, slik jeg gjorde.
Et par ting du ikke MÅ, men kan vite om Mistberget
I 1946 kom et fly fra London inn for lavt over bakken, og traff Mistberget. Tre av elleve ombord døde
I 2008 unngikk et russisk fly å treffe Mistberget etter å ha blitt varslet av innflygingskontrollen.
Du trenger ikke være redd for å bli truffet av fly når du sykler på Mistberget. Men du får en ganske fordømt bra utsikt til innflygingen mot Gardermoen.
STILKONGE: Magnus Slinger Sørli viser seg fram i skumringen.
Et par ting du bør vite om Mistberget
Det er greit å ha syklet en god del sti og være komfortabel med bratt og teknisk terreng hvis du vil dra dit. Spesielt hvis du har tenkt deg til topps.
Gjør det på en finværsdag. Har du først slitt deg til topps er det greit å faktisk se noe.
Du må regne med å dytte sykkelen en del
Du finner stiene på Mistberget både på mtbmap.no og Trailguide-appen.
Mistberget FAQ
Fjelltopp 672 meter over havet rett ved E6 ved Minnesund.
Fin kveldstur fra stor-Oslo-området eller Mjøsregionen. Beregn ca 45 minutter - 1 time bilkjøring fra Oslo hver vei, avhengig av trafikk.
Ta avkjøring 56 mot Eidsvoll fra E6.
Følg kulturminneskilting mot «bygdetun» på Spetalsveien (bomvei)
På en stor hogstflate er det parkeringsplass.
Toppturen gir 350-400 høydemeter med ganske heftig utforsykling. Parishøgda gir mer variasjon, og litt færre høydemeter.
Allerede abonnent?
Bestill abonnement og få tilgang til artikkelen.
Alle abonnement gir full tilgang til hele vårt digitale univers. Det inkluderer Terrensykkel,
Fri Flyt, UTE, Klatring, Landevei og Jeger sine nettsider, app og e-magasin.
1 måned
Digital tilgang til 6 nettsider
Papirutgaver av Fri Flyt
Lavest månedspris
Abonnementet fortsetter å løpe etter bindingstiden inntil du selv sier det opp
3 måneder
Digital tilgang til 6 nettsider
Papirutgaver av Fri Flyt
Lavest månedspris
Abonnementet fortsetter å løpe etter bindingstiden inntil du selv sier det opp
12 måneder
Digital tilgang til 6 nettsider
Papirutgaver av Fri Flyt
Lavest månedspris
Abonnementet fortsetter å løpe etter bindingstiden inntil du selv sier det opp
Betal smartere med Klarna.
Abonnementene fornyes automatisk og kan sies opp når som helst, men senest før perioden utløper.
Terrengsykkel.no skriver om gode sykkelopplevelser og er det naturlige startstedet på nett. Terrengsykkel.no gir deg inspirasjon til å sykle mer, finne nye stier og holder deg oppdatert med grundige utstyrstester.